![](https://brovarysport.net.ua/wp-content/uploads/2024/07/orig_693801-660x360.jpg)
Очевидно, що футбольний клубний сезон триває набагато довше, проте інтенсивність чемпіонату Європи-2024 в Німеччині була настільки шаленою, що цей місяць пролетів немов на одному диханні. І ось він – фінал у Берліні, де місцевий «Олімпіаштадіон» бачив чимало історичних подій, тож ця вирішальна гра поміж збірними Іспанії та Англії стала ще однією славною сторінкою його історії.
Шлях команд до цієї події був, як багато хто вважає, нерівнозначним. Команда Гарерта Саутгейта важко долала турнірну сітку від гри до гри, тоді як для колективу Луїса де ла Фуенте це була просто долина смерті з Італією, Хорватією, Німеччиною та Францією на шляху. І кожного суперника «Фурія Роха» при цьому здолала. Тож, здавалося б, у неї мав бути вищий ігровий тонус. Але в футболі не завжди збуваються передбачення.
Getty Images/Global Images Ukraine
Хоча багато до початку гри казали про те, що це буде більше схоже на боротьбу, аніж на безпосередньо футбол. І ці віщуни виявились праві. Занадто багато знали один про одного суперники, тож щоб вони не робили, а ефекту несподіванки створити до перерви так і не зуміли. Тож ми в підсумку закрили перший тайм фіналу з одним ударом у площину воріт. Погодьтесь, не надто яскравий підсумок.
Але за тактичною «начинкою» цей матч, безумовно, був на кілька рівнів вище, аніж будь-яка гра цього Євро-2024 до того. Просто два майстри грати в прагматичний футбол зійшлись на тренерських посадах, а ми були лише глядачами на їхній виставі, тож мусили просто змиритись із правилами гри. Один удар Фодена під саму перерву з гострих епізодів – нічого страшного, то треба було для збереження інтриги. Як і баланс загалом у першому таймі. Жодна з команд не взялась ризикувати, і це також можна було передбачити.
Getty Images/Global Images Ukraine
Друга половина гри виявилась повною протилежністю тому, що ми бачили до цього. Іспанія її такою зробила. Швидкий гол Вільямса вже на другій хвилині після відновлення гри все вирішив. А передачу на нього до лівого флангу штрафного віддав ніхто інший, як Ямал. Наймолодший найкращий асистент у історії чемпіонатів Європи віднині – куди ж без чергового рекорду.
І від цього моменту вже почалась зовсім інша гра. Англії нікуди було подітись, окрім як іти за голом у відповідь. Однак команда Саутгейта ризикувала й голову не встигнути підняти, як пропустила би вдруге. Пощастило, що Ольмо хибив із убивчої позиції, а Пікфорд не дав статись ще й голу від цього чудернацького юнака іспанської «фурії».
Але вже ж таки англійці свого домоглись. Не без допомоги Саутгейта, який вгадав із появою на полі Палмера на 70 хвилині, а вже за три оберти секундної стрілки після того Коул побіг святкувати свій прицільний дальній постріл із правого флангу під протилежну стійку воріт Сімона.
Getty Images/Global Images Ukraine
Проблема «трьох левів» при цьому полягала в тому, що ці емоційні кульбіти зробили дуже вразливим її й без того не надто надійний захист у другому таймі цієї гри. Англійці в підсумку пропустили на 86 хвилині ще раз, при чому в дуже простому розіграші від суперників через лівий фланг, коли Оярсабаль побіг до центру штрафного замикати пас Кукурельї, якого сам до цього й знайшов у вільній зоні.
Після цього почалась гонитва за часом і дуже близькою була команда Саутгейта до порятунку вдруге за цей матч, якби не дивовижний подвійний сейв від Сімона та Ольмо на 90 хвилині під час подачі кутового з лівого флангу. Тоді м’яч вибивався прямо з лінії воріт, а далі команда де ла Фуенте просто цинічно вбила компенсований час.
Збірна Іспанії таким чином здобула свій четвертий у історії кубок Анрі Делоне, тоді як Англія за чотири роки спробує знову.
Євро-2024. Фінал
Іспанія – Англія – 2:1
Голи: Вільямс, 47, Оярсабаль, 86 – Палмер, 73
Попередження: Ольмо, 31 – Кейн, 25, Стоунз, 53, Воткінс, 90+1
Іспанія: Сімон – Карвахаль, Ляпорт, Ле Норман (Начо, 83), Кукурелья – Руїс, Родрі (Субіменді, 46), Ольмо – Ямал (Меріно, 89), Мората (Оярсабаль, 68), Вільямс
Англія: Пікфорд – Вокер, Стоунз, Гехі, Шоу – Майну (Палмер, 70), Райс – Сака, Беллінгем, Фоден (Тоні, 89) – Кейн (Воткінс,61)
Арбітр: Франсуа Летексьє (Франція)
«Олімпіаштадіон» (Берлін, Німеччина)
Події матчу
- 86’ ГОЛ ! М’яч забив Мікель Оярсабаль (Іспанія).
- 73’ ГОЛ ! М’яч забив Коул Палмер (Англія).
- 47’ ГОЛ ! М’яч забив Ніко Вільямс (Іспанія).